https://slama.dev/comeback/
Sakra.
Co?
Není trochu brzo?
Na dovolenou se má člověk připravovat průběžně.
Vloni ses připravoval už od dubna a stejně jsme se z Vídně vraceli pro pasy.
No neměl jsem Ozzákovi věřit, že dal ledvinku do auta.
Měl jsi věřit mně, že do Chorvatska pasy nepotřebujeme.
Hele, jistota je jistota.
Jistota je, že to tam zase bude děsný.
No tak neříkám, že Skrbčič je nějaká riviera, ale víš, že se kvůli Ozzákovi musíme vyhýbat větším turistickým centrům.
Takže každý rok trčíme v díře, kde není ani obchod.
Ale ani policejní stanice.
Tati, prosím, pojďme letos někam jinam.
A co bys řekla paní Vince?
Víš, jak nás má ráda.
Takže nám dá vždycky nejhorší pokoj a za lehátko chce 10 kun.
Matračka je slepená, takže za lehátko ušetříme.
Zítra jí zavolám, že přijedeme.
Jo, a za těch 10 kun si v disko jinak koupíme zbrsku.
Jupí!
Ivuško?
No?
Můžeš mi prosím tě pomoct s tou matračkou?
Ji neuzvedneš.
No ona se mi nějak přilepila ke stolu.
Ježíš, to bude otrava.
Když ty si pořád jenom stěžuješ.
Dva týdny mýho života v největší díře světa.
Vždyť pan Ozzák říkal, že je tam diskotéka.
Tři kiláky daleko je benzínka, kde hraje rádio.
Jugoši tam chodí tancovat a říkají tomu diskoina.
Jé, tam bych chtěla.
Diskotéka, kde se nesmí kouřit, to musí být dobrý.
Navíc otce furt za zadkem.
Kdyby tam nebyl Ozzák, tak si dvoudílné plavky ani nevobleču.
Ivo, ty máš dvoudílné plavky?
Jo, ale táta o tom neví.
A pan Ozzák ti je oblíká?
Ty pile.
A kde je teda můžeš nosit, když jsi tam pořád s tátou?
No, když to říkám.
Protože s náma jezdí Ozzák, dělá průšvihy, otec to musí řešit a nemá čas na mě.
Já si aspoň opálím břicho.
Mami?
Je úterý, dneska pije Saša.
Super.
Já jím.
Tak co, dovča?
Jedete, jedete?
Jako každej rok.
Super.
Už se mi to taky blíží.
Zavřu to tady a tradá k fíkusům.
K jakým fíkusům?
No U dvou fíkusů, to je ten můj penzion.
Tři ložnice, barevná televize, lednička a koupelna.
Svánu.
Tam to musí být krásný.
Moment, vy jste tam nikdy nebyli?
Ne, maminka nás na dovolenou nebere.
Říká, že dovolená s dětma není dovolená.
Sašo, jak to můžeš říct?
Vždyť jsme byli.
Jo.
Jeli jsme autobusem.
363 na konečnou.
No vidíš, když to byl spíš výlet.
Nebyl, spali jsme tam.
Na zastávce, protože nám to zpátky jelo až ráno.
Když seš někde přes noc, tak je to dovolená.
Jo.
Segra, nebuď blbá.
Teď budeme doma úplně sami.
Můžeme si domů chodit, kdy chceme, dělat si co chceme a nikdo se o nás nebude starat.
Lexo, tak je to už teď.
Sakra.
Zlatý diskoina.
Čau, strejdo.
Ivuško!
Matrace je přilepená ke stolu.
No to znamená, že zase jedeme. Dávej pozor.
A na to se napijeme.
Léto už můžeš pít?
Ne, dneska jím.
Stejně si dám dvě, ať se na toho žraloka posilním.
Letos ho ulovím, cítím to v kostech.
Strejdo, kolikrát ti mám říkat, že v Chorvatsku žraloci nejsou?
Každý rok píšou v novinách, že tam žralok někoho sežral.
Nejčastěji učitelky.
To si noviny jenom vymýšlej, protože je léto a nic se neděje.
Děje.
Zavařujou se okurky.
Moment, moment, to zní, jako bys říkala, že v novinách lžou.
Taky že lžou.
Houby.
Přesně.
Se taky zavařujou v létě.
Jo, točím.
Bude to bez něj těžký.
Ale takový lahváč s bráchou na pláži má taky něco do sebe.
Škoda, že chodíš pořád kontrolovat, jestli nezlevnili benzín.
Mohli bysme být víc spolu.
Ježíš, aspoň ten benzín mi nechte, když už nikam jinam nesmím.
Když táta má o tebe strach, není jednoduchý se v cizí zemi starat o rodinu.
Auto kvůli nám narve pivem.
Snad kvůli tobě, ne?
A kvůli tobě se zase naučil jugoslávsky.
Alkoholik, šílenec, neznám ho a nezaplatím, se naučil kvůli tobě.
No počkej, kvůli tobě taky pár slovíček nabifloval.
A jaký?
Nepůjde, nesmí, netančí.
Dobrodošli!
Nazdár!
No já myslím, že to proběhlo docela dobře.
Myslím, že by to proběhlo líp, kdybyste mě nechala, abych vám pomohla.
Vždyť víte, jak jsem nervózní, když někdo poslouchá, jak telefonuju chorvatsky.
A teprve musí být nervózní lidi, kterým telefonujete.
Proč myslíte?
Protože jestli například pletete naschledanou a vítáme vás.
Vy jste poslouchala.
Křičel jste jak na lesy.
Tak si máte zacpat uši.
To bych pak neslyšela, jak si místo na Srpen objednáváte pobyt na autobusové nádraží.
Vážně?
Kolovost není kolodvor.
No musel jsem to nějak blbě přečíst.
To abych tam volal znovu, co?
Chcete, abych tam zavolala já?
Paní Vinka je zvyklá na můj hlas.
A zdar, Sašo.
Čau.
Hele, nepřijde ti, že se chová nějak divně?
Normálně jí.
O to nejde, je na ní řada.
Ale tak jako divně kouká.
Úplně mi z toho jde mráz po zádech.
A ta kniha, co mi dala.
Podle názvu evidentně sci-fi, ale jsem na 20. stránce a roboti nikde.
Leda, že by robot byla ta ženská.
No jako člověk se rozhodně nechová.
To je jasný.
Chce jet s tebou na dovolenou.
Že by?
Doufala jsem, že po té 363 dají si společnou dovolenou pokoj.
Ježíš, tak je vezmi.
Vždyť je to hezký, když je rodina na dovolený spolu.
Co je?
Nejsi robot, že ne?
Simono, neblbni.
Taková dovolená může být krásná věc.
Akorát si to musíš umět zorganizovat.
Vidíš?
Tady mám všechno napsaný.
Takže dneska po poradě bude každej vědět, co má dělat.
Tady.
Ivo, zkontrolovat nákupní seznam.
Ozzák, vykoupat se.
Ivo, zabalit kufry.
Já, umýt auto.
Plánovat, zadat úkoly, kontrolovat.
Au!
Co děláš?
Mluvil jsi jako robot.
Proč se kvůli tomu pícháš vidličkou?
Roboti necítí bolest.
Simono, ty jsi normální blázen.
Promiň, jsem nějaká přitažená.
Potřebuju dovolenou.
Ježíš, netiskni.
Běž.
No tak se na mě podívej.
Hotovej uzlíček nervů.
Copak mám na to přežít společnou dovolenou?
Ne.
Pojedu ke Dvou fíkusům sama.
No a jak myslíš?
Už abych tam byla.
Klid, pohoda, jídlo, výborná italská kuchyně a přinesou ti ji až za dveře.
A večer za oknem křik...
...kormoránů.
Kormoránů?
Ale kde to vlastně je?
Proč?
No jen tak.
Aha, tak to jo.
Tak kde to je?
Božkov.
Tam jsou kormoráni?
No jo, ty potvory jsou všude.
Tyjo, na Bruntálsku zase utekla puma.
To už je třetí den v týdnu.
Ivo, zase budeme tahat sebou šachy?
Vždyť je tam ani neotevřem.
Kdyby pršelo, budou se hodit.
Pršet nebude.
Bude to krásná dovolená.
Když se poučíme z minulých chyb.
Takže letos jedeme jinam?
Ty přestaň.
Bude porada?
Jo.
Tak já jdu.
Nikam.
Mám tady seznam úkolů.
Chápeš?
Páni, Ivuško, jak se tatínek snaží a stará.
Tak já jdu.
Sednout!
Máš tam toho nejvíc.
Ježíši Kriste, tak dělej!
Dobře, začnu tedy u tebe.
Proč zrovna u mě?
No tak já jsem myslel, že spěcháš.
No to jo, ale nesnáším, když se začíná u mě.
Začni u někoho jinýho.
A ne potom jdi podle abecedy.
Dobře.
Františku.
Jsem poznán!
Dobře, začnu tedy u sebe.
No.
Tomáš, což je mimochodem v abecedě až po O, takže ho nechám.
Tomáš, na dálnici nezapomínat na nejnižší povolenou rychlost.
Tak, Ivo.
Počkej, to je u tebe všechno?
No, kromě té pokuty za zdržování kombajnu tady nemám nic.
No jasně.
Taky kdo psal, ten se zná, že jo?
Tak, Ivo.
Nezapomenout svetry.
A co kdybysme letos pro změnu nepřekračovali Alpy vrškem?
A platit za tunely?
Nejsme milionáři.
A teď ty, brácha.
Zaprvé, nesmát se chorvatštině.
Ty přestaň!
Jestli chceš s náma, tak si musíš zvyknout na to, že Srečko Pičulin je tam normální jméno.
A dost!
To jsou furt srandičky, srandičky a pak nás poručík Pičulin nechá šest hodin trčet na hranicích jenom kvůli vám dvěma.
Jak kvůli nám dvěma?
Ty jsi se s ním hádal, že nezaplatíš clo.
A kdo měl u sebe nepřiměřené množství alkoholu?
Co je na třista lahváčích nepřiměřenýho?
Kdybys zaplatil, nemuseli jsme tam čumět, než Ozzák dopije to, co bylo přes limit.
Kdybys měla na sobě něco slušnějšího, tak by nám Pičulin nedělal osobní prohlídku.
Kdybys mu neřekl, že je fašista, nerozebral by nám auto.
A dost!
Ivo ve svetru i přes hranice, Ozzák si letos bere maximálně čtyři basy.
Ty jsi se zbláznil?
To mi stačí sotva na cestu.
Už jsem řekl.
Tak já nikam nejedu.
Počkej, strejdo, to nemůžeš.
A proč bych nemohl?
Protože já tě potřebuju.
No, stejně jsi pořád u tý benzínky.
A co zdravotník?
Nejdu.
Ty neprovokuj, nebo tě fakt nechám doma.
Klidně.
Jo?
Jo.
Dobře.
Tak dobře.
No viděla jsi ho?
Takže Ozzák jako zůstává doma?
No aspoň na sebe budeme mít víc času my dva.
Už tady do toho mikra, já bych potřebovala něco koupit.
Ještě ne.
Teprve otci zabělují lunchmíty.
On je nemá rád?
Právě že má.
Ty si na něj zlobíš?
Jak bych mohla?
Teď mě bere na senzační dovolenou.
Pořád spolu, sami dva.
Rodinná idylka.
Ty se máš.
Nechceš jet s náma?
My tady musíme s Lexou zůstat.
Proč?
Když to je blbý.
Tak mi to řekni.
Když maminka říkala, že to nesmím nikomu říkat.
No tak, to se holt nedá nic dělat, no.
Musím vařit pro skřítky.
Cože?
Maminka říká, že má na starosti skřítky v domě a když je na dovolený, musím jim vařit já.
Ty si vážně myslíš, že k vám chodí jíst skřítci?
Nechoděj.
Já jim to dávám za dveře.
Ježíš, to je jedno kam, žádný skřítci nejsou.
Taky si myslím.
Jo, to se mi ulevilo.
Jenže ten hrnec je vždycky ráno prázdný.
No tak to žere někdo z baráku.
Myslím si, že asi paní správcová.
Jak myslíš, tak se sakra podívej, ne?
Radši ne.
Proč ne?
Co kdyby to nakonec byly ty skřítci?
Dobře, tak co skřítci jedí?
Boloňský špagety s parmazánem.
Na dáme mu.
A co Lexa?
Ten jim stele postýlky?
Ne, ten má na starosti odhánění netopýrů.
Já jsem opravdu u nás za oknem nějaký viděla.
A nejsem si jistá, jestli se opravdu živějí lidskou krví.
A jestli se opravdu nejvíc bojí kormoránů.
Mně to docela jde, co?
Zdálo se mi to, nebo jsem slyšel kormorána?
Tak jak šla porada?
Nejraději bych jel sám.
Takže nejsi robot.
To je zátěž, taková rodinná dovolená.
Pojď, dáme si panáka.
Si vůbec neváží toho, co pro ně dělám.
Se starám a co z toho mám.
Kriste, co to je?
Olej.
Proč tam máš olej?
Sice už nemluvíš jako robot, ale chtěla jsem si být stoprocentně jistá.
Tak promiň.
Mám tady vaječňák, pojď si spravit chuť.
Ale Ozzákovi ani muk, kdyby věděl, že to piju, dělal by si ze mě srandu.
Ozzáka mi nepřipomínej.
Ale teď si od něho odpočinu.
Jak odpočineš?
Zůstává doma.
Cože?
No nechce se mu.
Jak nechce?
No toho necháš?
Co můžu dělat, je dospělej.
Ježíš, já nevím, no tak mu to nařiď.
Co mu mám nařizovat?
Ale přece musíte jet všichni, jste rodina.
Simono?
No?
Teď mluvíš jako robot ty.
Pusťte, to je můj otec.
Izvinite, to je moj otac.
Teď, až půjde na záchod, uteču za tebou.
Ivo, dělej.
Jinak budou skřítci v úhradě.
Ivo, berete harpunu?
Ne, canastu.
Klidně si ji vem.
Super.
Takže nemusím shánět cep.
Poběčiču za tobom, kada ode na WC.
Oprašuju si chorvatštinu.
Bude to krásná dovolená.
Cítím to v kostech.
Tady mi Marcelka přeložila.
Přijedeme jen dva, můj bratr, chvála Bohu, nejede.
Takže nám stačí jen jeden pokoj.
Těšíme se na krásnou dovolenou.
To už jako nebudu mít ani pokoj pro sebe.
Nejsme milionáři.
Podívej se na to z té lepší stránky.
Můžeme si každý večer spolu před spaním povídat.
Tak, teď je pět, to Vinka koupe osla, takže zavolám večer.
Jo, ještě něco, co ti zvedne náladu.
Půjdeme tancovat.
Marcelka říkala, že Zoran v den našeho příjezdu slavnostně otvírá ve Skrbčiči Dům pro seniory.
To je skvělý, dík.
Bude centr bán.
Jseš hodnej, ale víš, že budu muset na benzínku.
Ne, ta tvoje seminárka.
Ivuško, budeš si muset najít jiný téma než sledování vývoje pohonných hmot na Jadranu.
Diskoina už není.
Jak není?
Vybouchlo to.
Nedodržovali zákaz kouření.
A to tam místo toho nic jinýho neotevřou?
Otevřou.
Ten dům pro seniory.
Jdu si zabalit oblek.
Sašo?
Ano?
Já budu na dovolený.
A ty se máš.
Asi budu potřebovat ještě něco přeložit.
Nesahej mi na zadek, ty starý prasáku.
Nehvataj me za guzicu, prljavi starče.
Ty umíš chorvatsky?
Jenom tohle.
To mi vždycky draga naříkala vždycky jinak.
Těšíme se na krásnou dovolenou.
Veselimo se na prekrasan odmor.
Sašo, vem si ještě ten slovník.
Vykašli se na to.
Netopýři letos nepřiletí.
Fakt?
Škoda.
Jsem dobrej kormorán.
Výborný.
Čau.
Jé, co je to tu za zájezd?
Otec volá do Chorvatska a nechce, abychom ho znervóznili.
Ivo, ty jsi hrozná.
Co?
Jsi nějaká přešlá.
Ale dovolená je v háji.
K tomu apartmánu se bude válet nějaký vagus.
Já taky budu doma.
To je super, co?
Přesně.
To mělo znamenat...
Co jako?
Tohle.
Marcelko, řekněte všem, co jste mi na tenhle papír napsala chorvatsky.
No že přijedete jako vždycky, ale jen dva.
Co je tam teď?
Dovolenou rušíme, nepřijedeme už nikdy.
Jestli se nás pokusíte kontaktovat, osel to nepřežije.
Jak jsi mohla?
Ty nevíš, jak má Vinka slabé srdce?
Kdybych si nevšiml, že je to nějaký zabílený, tak ji to mohlo zabít.
Ten osel je její jediný společník.
Ale...
Měla jsi to pěkně vymyšlený, divenko.
A nemyslíš si, že jsem nenašel ten dopis určenej pro mě podepsanej Vinkou, že už pro nás nemá místo?
I písmo jsi změnila, abych to nepoznal.
To psala Saša.
Hezky, Sašo.
Ale já jsem to musela napsat, protože ona by mi jinak nepřivezla špagety z mikra.
Hezky, Ivo.
Co je chválíš?
Ivo, ty jsi normální podvodnice.
Bys měla psát seminárku o kriminalitě mládeže, a ne o benzínu.
Ježíš, a co jsem měla dělat?
Jak co jsi měla dělat?
Tak když nechceš vzít Ozzáka, tak já taky nechci.
Ivuško.
Bez tebe by tam byla nuda, strejdo.
Ozzák sám říkal, že tam nepojede.
Protože jsi mě nechtěl vzít sebou.
Nechtěl jsem vzít pivo.
Není pivo, není brácha.
A co já?
Dobře, za 8 bas pojedu.
Tati.
No tak dobře.
A beru harpunu a trojzubec.
Tak na to zapomeň.
S tím nás Pičulin nepustí přes hranice.
To je ale fakt divný jméno, že?
Pičulin.
Jestli tam zase bude stát.
Já to nepřežiju.
Synečku, Pičulin.
Co mu je?
Nic, je toho na něj moc.
Pičulin.
Moment.
Aby v tom nebyl zmatek.
Jedete?
Ale jo.
Všichni.
No.
Bezva.
Lexo, slyšíš?
Co, mami?
Netopýři.
Ajo.
Hele, protěž.
Takže bych si vyskočila, utrhla ji, trochu se prošla a počkala na vás nahoře?
Přestaň!
Co to dneska jsme v Alpách?
Pardon.
Uvědomuješ si, že za vyhozenou flašku nás můžou pokutovat?
Tak já bych si vyskočila, sebrala ji a počkala na vás nahoře.
Tohle snad nemyslíš vážně?
Chci chvílku klidu.
Tak já ti to vypnu!
Nešmátrej mi sem!
Tak já bych si vyskočila.
A opravdu přestaň už!
Poslouchejte tady hudbu, dívejte se okolo, jak je tady kurva krásně!
Jsou tady boloňský špagety.
Jo, to je ono.
Ten zatracenej kombajn mě pronásleduje.
Ježíš, tak ho pusť.
Ne, já mu ujedu.
A jsme zpět v českém vysílání Rádia Jadran.
Máme tady důležité varování.
Podle sdělení pobřežní stráže byl u ostrova Krk českými turisty spatřen žralok.
Žralok, brácha, přidej, přidej!
Se stažím.
U nás předjíždí.